Detta har hänt...
För dig och din son.
När Annika dog, så gav hon mig något.
- Vad finns på det? - Jag vet inte, det är låst.
Det var killar som sökte igenom kontoret.
Vi har något som inte är vårt.
- Nu? - Jag gömmer det på gården,
sedan kommer vi på något tillsammans.
- Säg åt mig att sticka! - Caleb!
- Gick det verkligen till som hon berättade? - Ja, jag vill bara be om ursäkt.
Vad fan händer, Dylan?
Vet mamma att han är här?
Ta det lugnt.
Norman!
Berätta inte, okej?
Han våldtog henne!
Allt jag byggt upp med mamma kommer att förstöras.
Du svek mamma. Hon måste få veta det.
Norman, snälla!
Det är bäst att du flyttar på bilen. Klarar du av att köra?
Ja, det går bra. Tack.
Vad håller du på med?
Kom igen, din idiot.
Vad är problemet?
Kör bara om.
Kör bara om!
Herregud.
Toppen. Helt underbart.
Gick det bra?
Är du galen? Du rammade mig! Jag kunde ha dött.
Du har tur som inte dog, Norma Bates.
Jag ringer 112.
Visst, det skulle du kunna göra.
Men vet du vem du egentligen borde ringa? Bob Paris.
Han vill prata med dig. Du har något som tillhör honom.
Jag vet inte vad du pratar om.
Tror du att vi är korkade?
Jag vet inte vem du är. Jag ringer Romero.
Han kan inte rädda dig. Han kan inte ens rädda sig själv.
Gör dig själv en tjänst och ring mr Paris.
Du når honom på Arcanum Club.
Ring honom snart.
Vad gör du här, sheriffen?
Jag samlar inte musslor, Stanley.
Flickan som hittades i vassen.
Du vet hur tidvattnet fungerar.
Var kan hon ha kastats i vattnet?
Så här års kan hon ha flutit någon kilometer.
Strömmen skulle ha fört hit henne.
Det gör ingen större nytta.
Och du såg inget ovanligt?
Bra pratstund, Stanley.
Vet du något lustigt?
För fem dagar sedan stötte jag på DuFont-grabben här vid kanalen.
Han rodde i en eka. Sa att han fågelskådade.
Han hade varken kamera eller kikare och det regnade.
Jag tänkte inte på det förrän dagen därpå när jag läste om flickan.
Menar du Clay DuFont?
Ja.
Varför har du inte sagt något?
Ingen har frågat.
Tack, Stanley.
Din mamma bad mig att stanna hos dig.
Var hon upprörd?
Ja, jag tror det. Men oroa dig inte för det.
Vill du ha frukost?
Det har hänt något förfärligt.
Jag fick reda på att Normas bror har bott på Dylans gård.
Jag behövde berätta för mamma.
Var du tvungen?
Han våldtog henne.
Han är farlig. Varför har Dylan med honom att göra?
Det är hans pappa.
Vi ursäktar alla våra föräldrar för på något plan...
Så måste vi det.
Mamma?
Nej, det är jag.
Jag är verkligen ledsen, Dylan.
Jag var tvungen att berätta.
Jag var tvungen.
Ja?
Hej. Är det här Dylan Massett?
Ja.
Jag ringer från Saint Sebastian-sjukhuset.
Vi har din mamma Norma Bates här på akuten.
Hon har varit med om en olycka.
Jag söker min mamma, Norma Bates.
Dylan, här är jag.
Vi måste ta oss härifrån. Jag har något att berätta.
Norma...
Jag är verkligen ledsen.
För vadå?
För allt.
Det var ju inte du som rammade mig.
Vänta nu. Har någon rammat dig?
Ja, och hotat mig.
Någon som sa till mig att kontakta någon annan
för att jag har något som är hans.
Varför kan inte skurkar bara hålla koll på sina grejer?
Skulle det vara mitt fel?
- Vem skulle du kontakta? - Bob Paris.
Romero har också nämnt honom. Vem är han?
Jag har hört namnet i drogsammanhang. En rik snubbe.
Men vi måste ge Romero usb-minnet.
- Nej. - Nej?
Nej! Dylan, vi har problem.
Motellet kommer inte att klara sig. Jag har ingen buffert.
Norman blir bara sämre. Han fick en blackout i morse.
Han satt och mumlade i köket.
Jag kunde inte väcka honom.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag kan inte ta hand om honom utan pengar.
Norma.
Jag vet att usb-minnet är värdefullt.
Den döende flickan verkade veta att jag behövde hjälp.
Jag fick det. Det är ett tecken. Jag ger inte bort det.
Jag ger inte bort det. Dylan, snälla.
Du är alltid så dramatisk.
- Vill du slå dig ner? - Visst.
Har du träffat Marcus Young, Alex? Din motståndare.
Ja, han kan gå nu.
Du är sheriffen.
- Tack för lunchen, Bob. - Vi hörs.
Vad sägs om ett leende, sheriffen?
Slappna av. Du är alltid så spänd. Det är varken bra för hjärtat eller hjärnan.
Dumpade Clay DuFont kroppen åt dig?
En allvarlig anklagelse. Efterrätt?
Lugna ner dig. Du får snart en stroke.
Vad gällde Lindsay Davis utpressning?
Hon gav i alla fall beviset till Annika.
Nu är båda döda och beviset är borta.
- Och? - Vad är det som är borta?
- Vad letar vi efter? - Ett usb-minne.
Ett silverfärgat usb-minne. Det är mitt och jag vill ha det.
- Vad finns på det? - Konfidentiell information.
Som är värd två kvinnors liv?
Frågar du mig?
Du har dödat människor för stadens bästa, så att vi båda fått sova gott.
Menar du att två kvinnor har dött
för stadens bästa?
Nu pratar jag med dig som en människa.
Som någon jag växt upp och lekt med
och tyckt synd om för att han hade det jobbigt hemma.
Du ligger väldigt illa till.
Vill du staden väl?
Då måste du hitta usb-minnet och glömma resten.
Jag ville inte ta hit Marcus Young för att ta ditt jobb.
Du gav mig inget val. Du gav inte någon av oss något val.
Vet du vad, Bob? Jag känner precis likadant.
Du försöker få mig att känna mig trängd.
Det kommer inte att fungera.
Nej, det kommer det inte.
Enda utvägen för oss båda
är att du åker till Norma Bates och hämtar usb-minnet.
Jag tror att hon har det.
Du känner väl henne?
Här har du handduk och toalettartiklar.
Jag finns på kontoret om du behöver något.
Wifi-lösenordet är "mamma". Stora bokstäver.
Hon vet inget om Caleb.
Du berättade inte. Vad sysslar du med?
Jo, jag berättade i morse.
Lägg av, Norman!
Jag lovar. Jag vet inte varför hon låtsas som ingenting.
Någon av er måste vara galen.
Han har dåligt samvete, Norman.
Han vill bara prata med henne och berätta det.
Han är inget monster och du är inte tvungen att berätta för henne.
Jag har bestämt mig för att berätta det själv. Snart.
Lägg dig inte i.
Du ser hungrig ut.
- Jag? - Ja.
Kom hit.
Min bil bärgades bort. Jag väntar på bussen.
Innebär det att du inte är hungrig?
Jo, det är jag nog faktiskt.
Jag har inte ätit på länge, men jag måste med bussen.
Jag bor 20 minuter bort.
Jag kan skjutsa dig.
Jag ska åt samma håll. Åt vilket håll bor du?
Nej, jag vill inte vara till besvär.
Jag undervisar bara tre gånger i veckan.
Du är inte till besvär.
Jag ville be om lite socker, men du sa att det var uteslutet.
Stick härifrån.
Sikta inte mot mig om du inte tänker använda den.
Okej.
Har det hänt något?
Vill du ha en kram?
Dra åt helvete.
Visst, jag förstår.
Jag förstår helt och hållet.
Gillar du vildsvinskött?
Det bästa köttet som finns.
Nej.
Jag har för många kaniner. Behöver du en?
Nej, jag vill inte ha några kaniner.
Jag gillar inte heller dem.
Jag sköt dem åt Marina.
Hon tänker göra ett överkast av pälsen eller något åt det hållet.
Vill du ha en djup och meningsfull... Caleb! Titta på mig!
Livet suger. Så är det för alla.
Det finns bara en sak som gör det bättre.
Vildsvinskött.
Vad är det för fel på dig?
Allt.
Jag har whisky. Det får dig på bättre humör.
Om du behöver pengar, så säg bara till.
Man blir inte rik av att odla medicinsk marijuana.
Jag behöver inget. Jag blir inte kvar särskilt länge.
Tänker du lämna ungen?
Din son.
Det är en lång historia.
Jag undrar bara för att jag har ett jobb som kan passa dig.
- Som kan passa mig? - Ja.
När narkotikapolisen härjade i stan, så försvann min förare.
Jag behöver en ny.
Han flydde till Puerto Rico.
Vem flyr till Puerto Rico?
Jag hade kunnat tänka mig en miljon andra ställen.
Lönen är bra.
$25000, men det är inte riskfritt.
Du ser ut som någon som kan hantera risker.
Jag håller på att vända blad.
Jag har min son.
Blad är blad.
Pengar är pengar.
Meddela mig innan veckan är slut.
Jag kan inte hjälpa det. Det är sådan jag är.
Jag tog hand om båda mina föräldrar rent känslomässigt.
Jag lärde mig att vara uppmärksam på andetag och gester.
För att överleva.
Jag överlevde.
Jag har aldrig träffat någon som du.
Någon som pratar så öppet.
Du kanske kan hjälpa mig med några saker jag kämpar med.
Svåra saker.
Du vet var jag finns.
Det vet jag faktiskt inte. Ditt visitkort låg i bilen som bärgades.
Varsågod.
Tappa inte bort det. Ring när som helst.
Okej.
Får jag ställa en fråga?
Självklart.
Är du attraherad av mig?
Varför frågar du så?
Jag vet inte.
Du verkar vara så öppen och ärlig om allt.
Är du det? För jag tror det.
Ja, det är jag.
Väldigt, för att vara helt ärlig.
Och jag kan ändå söka upp dig som patient?
Det går bra. Jag kan lägga band på mig. Kan du göra det?
Okej.
Vad svårt det är att nå dig bland bergen.
Jag ville bara fråga om det skett några framsteg med...
Det där vi pratade om.
Snälla, ring mig.
Hej, älskling. Jag åt en sen lunch, så jag lagar bara något åt dig.
Hade du på dig det där i morse?
Ja, hur så?
Nej, du hade något annat på dig. Den blåvita klänningen som jag gillar.
Nej.
Pratade vi i morse?
Du hade nog en blackout i morse, raring.
Minns du något?
Nej, jag trodde att jag...
Jag trodde att vi pratat om något,
men det kvittar.
- Var det något viktigt? - Nej, det var... Nej.
Oroa dig inte, Norman. Du kan inte hjälpa det.
Du har inte gjort något fel. Det förstår du väl?
Det är okej. Jag finns här för dig.
Jag finns alltid här för dig.
Ja.
Norman, middagen är klar!
Norman!
Jag kommer, mamma.
Kom igen.
Ja, Gunner, vad är det?
Det hände nyss något märkligt.
Jag mixtrade med timern, så trillade ett usb-minne ner.
Jaså?
Jag hade inget bättre för mig i regnet,
så jag fick upp det.
ÖVERFÖRINGAR TOTALT VÄRDE - $15000000
- Vad sa du? - Jag öppnade det på datorn.
Hur lyckades du med det?
Jag brukade ju ladda ner filmer och sälja dem.
Jag klarar av krypteringar.
Det tog en stund, men jag löste det.
Vad hittade du?
Vad är det?
Jag vet vad som finns på usb-minnet.
- Fick du upp det? - Ja.
Vad är det?
Ett ekonomiskt dokument.
En uppdelning av en avkastning på $15 miljoner.
Jag är ganska säker på att det är intäkter från droghandeln.
Det är det enda rimliga.
Hälften av de rika skulle hamna i fängelse.
Det vore kanske bra.
Skojar du? Det är därför usb-minnet är så viktigt.
Det ger makt. Jag skulle äntligen kunna ställa krav.
Nej, jag berättar för Romero.
Du kan råka illa ut. Det är för stort.
Dylan!
Du förstår inte hur det känns att äntligen ha en familj.
Du kan inte göra det här, Norma.
Du måste berätta för Romero.
Clay, ut ur bilen!
Jag vill bara prata om Lindsay Davis.
Ut ur bilen.
Kom igen, Clay! Ut ur bilen!
Kan jag lita på dig?
På riktigt, menar jag?
Ibland är du Alex, ibland är du polis.
Jag vet inte, Norma. Jag tror att du kan det. Jag gör mitt bästa.
Okej.
Jag har det.
In med dig.
Okej, ge mig det.
Jag har det inte här.
Jag går knappast runt med det i fickan.
Det är ett affärsdokument. Avkastning på någon investering.
$15 miljoner.
Namn på stora och inflytelserika i stan, inklusive Bob Paris.
Du måste hämta det och ge det till mig på direkten.
Nej, det är inte därför jag är här.
Det här är första gången sedan jag flyttade till den här skitstaden
som jag har ett övertag. Jag tänker utnyttja det.
- Är du galen? - Kanske. Det är irrelevant.
Hör på.
Ta med mig till Bob Paris.
Jag tänker berätta att jag har det
och be om några gentjänster.
Vad är det?
Jag vet hur den här skitstaden fungerar
och jag vill spela i deras liga.
Spela i... De kommer att döda dig.
Det kan de inte. Jag har usb-minnet och ingen annan vet var det är.
Och de två döda flickorna? Får de ingen rättvisa?
En av dem gav det till mig.
Hon ville att jag skulle göra det här.
- Norma! - Bara för att de får rättvisa
- så lever de inte. - Tänk på vad
- de gjort mot dig. - Tror du inte att jag vet
vad de gjort mot mig?
De våldtog mig. De la ett lik i min säng.
De kidnappade mitt barn och begravde honom.
Vad kan de göra? Döda mig?
Jag ger mig inte så lätt och ingen kan stoppa mig.
Varken du, Bob Paris
eller alla kriminella typer i hela White Pine Bay.
Om jag var en man, en av idioterna som bor här,
skulle du sagt att det går.
Du tror bara inte att jag fixar det
för att jag är en kvinna, en mamma.
Men det gör jag. Jag har sett hur man gör och jag klarar mig utan dig om jag måste.
Helvete!
Okej, jag följer med dig.
- Verkligen? - Ja, jag sa ju det.
Mr Paris är redo.
Bob, det här är Norma Bates.
Vill ni ha något? Kaffe, vatten, något starkare?
- Nej tack, det är bra. - Nej tack.
Så...
Tack för att ni kom.
Visst.
Jag är här för att jag har något som du nog vill ha tillbaka.
Ett usb-minne.
Jag berättar vad jag tänkt mig, så får du säga vad du tycker.
Förbifartsleden som ska byggas
kommer att förstöra min verksamhet.
Jag har verkligen kämpat emot.
Men jag har inte kunnat göra något.
Jag har ingen makt här, men jag har verkligen försökt.
Kom till poängen, Norma.
Allt är poängen.
Min verksamhet är hur som helst väldigt viktig för mig.
Den är mitt enda sätt att försörja mig själv och min son som har medicinska problem.
Jag har hamnat i ett knepigt läge.
Så jag tänkte att eftersom jag har något som du vill ha tillbaka,
så kanske jag skulle kunna be om något i utbyte.
Så...
Jag vill att du fixar en avfart på förbifartsleden.
En avfart som leder till en tvåfilig motorväg som leder till huvudgatan
i närheten av mitt motell, och jag vill ha en stor reklamskylt
vid avfarten på båda sidorna av förbifartsleden.
Jag vill få godkänt när jag ska bygga om.
Och jag vill ha en pool.
Inget märkvärdigt.
Kanske sex gånger tolv meter med jacuzzi och staket.
Hur vet jag att du har usb-minnet och att du lyckats öppna det?
Det finns många viktiga personer i den här staden
som har investerat i droghandel.
Jag har sett namnen.
Jag förstår. När får jag tillbaka det?
Kanske aldrig.
Och det gör ingen nytta att hota eller skada mig.
Inte för att du skulle göra det,
men om jag skulle försvinna eller om mina bromsar skulle sluta fungera.
Då ser jag till att det finns en person, någon du inte känner,
som vet var usb-minnet finns.
Jag ser till att så fort något händer med mig,
så överlämnas det till FBI.
Jag ska alltså ge dig en massa saker utan att få något i gengäld.
Och du behåller usb-minnet,
så du kan komma tillbaka och be om fler saker.
Nej, jag vill sluta avtal.
Jag håller det om du gör det.
- Du skulle inte be om mer? - Nej, aldrig.
Inte illa, Norma Bates.
Du har mig.
Bra jobbat, Norma.
Vi har ett avtal.
Jag vill bara säga att jag pratar med Norma
när hon kommer hem om att Caleb har bott hos mig.
Jag tänker fråga om hon kan tänka sig att prata med honom.
Jag vet inte hur det går.
Om du vill hålla dig undan, så förstår jag.
Dylan.
Det här är inte ditt fel.
Jag kan vara med om du vill.
Jag kan försöka hjälpa till.
Det kan jag inte be dig om.
Om jag blir utkastad är det mitt fel,
men jag kan inte dra med dig.
Det känns som om jag bär en del av skulden.
Det är något fel på mig.
Jag ville förgöra dig för att du kom nära henne,
och jag vill verkligen inte vara den personen.
Jag är en man nu.
Inte hennes lille pojke. Jag vill vara en bra man.
Jag litar på ditt omdöme om du tycker att det här är det rätta.
Tack.
Du är min bror och jag vill finnas där för dig.
Vi är en familj, vi älskar varandra och vi tar oss igenom det.
Vi hjälper henne genom det.
Jag är hemma!
Jag har köpt kyckling och jag tänker göra en paj.
Vad är det med er?
Ingen har hamnat på sjukhus för alla tre är ju här.
Vad är det?
Jag måste berätta något.
Vadå?
Caleb är i stan. Han har varit det ett tag. Han är på min gård.
Caleb, min bror?
Lyssna bara på honom, mamma.
Okej.
Han dök upp när er mamma hade dött
och försökte tvinga på mig pengar från husförsäljningen,
men jag ville inte ta emot dem eller ha med honom att göra.
Sedan gick hans bil sönder.
Och jag behövde hjälp med att bygga ladan.
Han var ensam och jag visste inte vad jag skulle göra.
Så jag lät honom stanna.
Han har jättedåligt samvete för det som hände,
det han gjorde.
Jag vet att här är...
Det är mycket att be om, för mycket.
Men jag känner att jag måste fråga för han har det verkligen jobbigt.
Han vill prata med dig och be om ursäkt.
Han vill be om ursäkt för att det hände.
Försök att förstå. Det är hans pappa.
Mamma! Vad gör du?
Mamma!
Mamma, sluta! Du skrämmer mig.
Norma, sluta! Jag kan sticka, du behöver inte göra det.
Lämna mig i fred.
Mamma!
Dylan, släpp mig. Mamma!
- Sluta. - Dylan, släpp mig!
Mamma!
Nej!
- Mamma! - Norman, sluta!
Norman, låt henne vara.
Mamma, du kan inte göra så här.
Sluta! Norman!
Mamma!
Din bror tar hand om dig.
Hon kan inte göra så här. Hon kan inte lämna mig.
Emma, gå tillbaka till kontoret.
- Vad händer? - Tillbaka!
- Norman! - Du kan inte göra så här!
Sluta! Norman!
Norman, låt henne vara!
Mamma!
Swedish